Divadelní noviny > Festivaly Reportáž
KlariNův letní trip (No. 6)
Poslední den první etapy mého letošního letního tripu definitivně oslavil znovuzrozenou Divadelní Nitru jako nesporné epicentrum aktuálního středoevropského divadla.
![](https://www.divadelni-noviny.cz/wp-content/uploads/2024/07/450441799_398703673217944_566685926630558161_n-460x307.jpg)
Mezinárodní sympozium Common Ground Dialogues: Umělecké postupy v sociální změně. Foto: Natália Launerová
Odpoledne patřilo mezinárodnímu sympoziu Common Ground Dialogues: Umělecké postupy v sociální změně, na kterém se setkali odbornice a odborníci, kteří zkoumají divadlo, storytelling a další scénické disciplíny jako prostředek k depolarizaci a společenské proměně. O své zkušenosti se mimo členů projektu podělily i Jitka Vrbková z brněnského Divadla Aldente a Eva Ogurčáková z Divadla z Pasáže Bratislava, které ve svých souborech dávají prostor umělcům s mentálním postižením.
Závěr hlavního programu 33. ročníku pak ovládlo Slovenské národní divadlo Bratislava s inscenací Jsme v pohodě režisérky Daniely Špinar, která maně naplnila i letošní festivalové motto Nový pohled. Text Paula Rudnicka, z hlediska struktury poněkud mechanicky kombinující stand-up komedii a (mono)drama, totiž byl v české premiéře a režii Braňa Holička uveden v Činohrou pražského Národního divadla, a to právě v éře uměleckého vedení Špinar (prem. 2017).
![](https://www.divadelni-noviny.cz/wp-content/uploads/2024/07/9._zuzana_fialova_helene_gabriela_dzurikova_barbara_ellen_lubos_kostelny_mr._charles-460x307.jpg)
Jsme v pohodě? Zleva Zuzana Fialová (Helene), Gabriela Dzuríková (Barbara Ellen) a Ľuboš Kostelný (Mr. Charles). Foto: Radovan Dranga
Nynější scénická varianta neohroženě vstupuje do diametrálně odlišného kontextu a byť očekávaně žongluje vyhrocenou kabaretní poetikou, jež je ostatně pro excesivní rukopis výrazné české tvůrkyně střední generace typická, především touží vysílat jasný apel směrem k dosud netolerantní části slovenské společnosti. Přináší důležitý impuls, jenž na půdě oficiální státní instituce destigmatizuje LGBTQI+ osoby, nenásilně boří bariéry mezi komunitami a přes jen zdánlivě vyšinuté individuální osudy se snaží dospět k obyčejné lidské sounáležitosti. Je jen velká škoda, že tak činí prostřednictvím textu, jenž nese neklamné znaky pevného ukotvení v dávno již minulém čase, i omšelých výrazových prostředků. Limity dramatické předlohy nezvládá vymazat ani nenápadná dramaturgie Marty Ljubkové a Dariny Abrahámové, která se vedle škrtů nezmůže na výraznější vklad, a krom několika explicitních narážek, jež doufejme brzy pozbydou svou platnost, ani na pomrknutí směrem k dnešku.
![](https://www.divadelni-noviny.cz/wp-content/uploads/2024/07/3._lubos_kostelny_mr._charles-460x307.jpg)
Ľuboš Kostelný výtečně kombinuje rysy Eltona Johna, Boy George i dalších homosexuálních ikon. Foto: Radovan Dranga
Jevišti naopak suverénně vládnou vynikající herecké výkony, jež přesně ctí zadání i žánr. Ľuboš Kostelný výtečně kombinuje rysy Eltona Johna, Boy George i dalších homosexuálních ikon, aniž by v jeho precizní excentrické studii bylo možno přehlédnout intenzivní rysy hluboké existenciální krize. V niternějších polohách jej pak báječně doplňuje spolehlivě s komedií i tragédií obcující Zuzana Fialová a v groteskně dojemném finálním partu excelující Gabriela Dzuríková, opomenout nelze ani přítomnou budoucnost slovenské činohry v podobě Anny Magdalény Hroboňové a Lukáše Herce, kteří zodpovědně naplnili menší, leč důležité úlohy. Freneticky aplaudované představení následovala inspirativní diskuse, do které se výrazně zapojili i nejmladší diváci v sále. Nejsilnější moment pak přišel v okamžiku, kdy Ľuboš Kostelný otevřeně promluvil o vlastní sexuální orientaci i setrvalé potřebě bojovat za svobodu vyjádření. Národní divadlo jako místo revolty i inspirace? Tleskám a srdečně doufám, že Praha to registruje!
Loučení v komunitním centru Urania bylo dlouhé i dojemné a jasně ukázalo, že Divadelní Nitra po více než třech dekádách vlastní existence v novém termínu a pozměněném formátu vyrostla do další úrovně sebevědomé krásy. Gratuluji a těším se na další ročníky. První etapa mého tripu je u konce a další se začíná psát záhy. Zůstávejte na příjmu!
Komentáře k článku: KlariNův letní trip (No. 6)
Přidat komentář
(Nezapomeňte vyplnit položky označené hvězdičkou.)