Divadelní noviny > Kontext Zprávy
Zemřel John Mayall
![](https://www.divadelni-noviny.cz/wp-content/uploads/2024/07/John_Mayall_1968-451x600.jpg)
V Clubu 67 v Amsterodamu 20. června 1968. Foto Joost Evers /Wiki/
29. 11. 1933 Macclesfield, Velká Británie – 22. 7. 2024 California, USA
Britský bluesový zpěvák, kytarista, hráč na klávesy a harmoniku. Průkopník britské bluesové vlny šedesátých let, zakladatel a vedoucí skupiny John Mayall & the Bluesbreakers.
Jeho otec byl kytarista a jazzový nadšenec. V dětství se tak mohl dostat k nahrávkám legendárních amerických bluesmanů, jakými byli Leadbelly, Albert Ammons, Pinetop Smith nebo Eddie Lang. Naučil se hrát na klavír, kytaru a foukací harmoniku a začal vystupovat v místních bluesových skupinách.
Po škole strávil tři roky v jednotkách britské armády v Koreji. V roce 1956 začal hrát blues v poloprofesionální skupině The Powerhouse Four, později v The Blues Syndicate. Přesunu do Londýna založil skupinu John Mayall’s Bluesbreakers, jež se stala líhní hudebních talentů. Hráli v ní například Eric Clapton a Jack Bruce z později slavných Cream, Peter Green, John McVie a Mick Fleetwood z Fleetwood Mac, Mick Taylor z Rolling Stones, Don „Sugarcane“ Harris, Harvey Mandel, Larry Taylor, Aynsley Dunbar, Hughie Flint, Jon Hiseman, Dick Heckstall-Smith, Andy Fraser, Johnny Almond, Walter Trout, Coco Montoya, Buddy Whittington a řada dalších.
Debutoval živým albem nazvaným John Mayall Plays John Mayall a natočeným před Vánoci 1964 v londýnském klubu Klooks Kleek. Rok a půl po debutu mu vyšlo album Blues Breakers With Eric Clapton, které bylo pro Claptona, bývalého člena Yardbirds, vstupenkou do světa moderního blues. V anketách o nejlepší desky všech dob se dodnes pravidelně umisťuje v první dvoustovce. Přineslo dlouhá léta napodobovaný princip, kdy jsou kytaristova sóla dominantou zvuku kapely. Clapton doteď zdůrazňuje, že právě Mayall ho naučil nebát se bluesových klasiků, nenapodobovat a dělat věci po svém.
Claptona v Bluesbreakers záhy nahradil další vynikající kytarista Peter Green, s nímž ostatní muzikanti po čase odešli založit skupinu Fleetwood Mac, a po něm Mick Taylor, kterého Mayallovi za čas přebrali Rolling Stones jako náhradu za Briana Jonese.
Byl konec šedesátých let a jeho začal inspirovat kalifornský hudební kvas. Zrušil skupinu Bluesbreakers a sestavil neobvyklou kapelu bez bicích. Tu tvořili hráči na akustickou kytaru, saxofon a baskytaru, zatímco Mayall střídal hlavně klávesy a foukací harmoniku. Výsledné živé album The Turning Point, vydané roku 1970, nadchlo fanoušky blues po celém světě a skladba Room to Move s neuvěřitelnou exhibicí Mayallovy foukací harmoniky zůstala v jeho repertoáru nastálo. Právě toto album mělo velký vliv, jak píše hudební publicisista Josef Vlček, také na českou folkovou a bluesovou scénu, především na takzvanou hanspaulskou školu /zde/.
V té době objevil Spojené státy. V blízkém sousedství Los Angeles propadl kouzlu údolí a čtvrti Laurel Canyon natolik, že své dojmy z něj natočil v cyklu písní Blues From Laurel Canyon a nakonec se tam odstěhoval a přidal k tamní bluesrockové i jazzrockové scéně. V roce 1972 sestavil kapelu s rockovým houslistou Sugarcane Harrisem, pak působil s muzikanty kolem kalifornského bluesbandu Canned Heat a zkoušel neobvyklou kombinaci jazzu a blues s trumpetistou Bluem Mitchellem a saxofonistou Erniem Wattsem.
V prosinci 2003 byl v Liverpoolu natočen a nahrán jeho koncert k jeho 70. narozeninám, na kterém účinkuje John Mayall se svými starými přáteli – s Ericem Claptonem, Mickem Taylorem a Chrisem Barberem /více zde/. V témže roce BBC odvysílala hodinový dokument o jeho životě a kariéře s názvem Godfather of British Blues (režie Peter Gibson).
V prosinci 2003 byl v Liverpoolu natočen a nahrán jeho koncert k jeho 70. narozeninám, na kterém účinkuje John Mayall se svými starými přáteli – s Ericem Claptonem, Mickem Taylorem a Chrisem Barberem /více zde/. V témže roce BBC odvysílala hodinový dokument o jeho životě a kariéře s názvem Godfather of British Blues (režie Peter Gibson).
Často hrál i v Česku, resp.a Československu, poprvé ještě před rokem 1989 na Bratislavské lyře. V posledních letech například v roce 2013 na Open Air Festivalu Trutnov, dvakrát v Divadle Archa (2014 a 2017) a naposledy 15. března 2019 ve Foru Karlín.
Roku 2005 byl vyznamenán Řádem britského impéria /OBE/.
V srpnu 2019 vydal v nakladatelství Omnibus Press autobiografii Blues From Laurel Canyon: My Life As A Bluesman, kterou napsal spolu s novinářem Joelem McIverem.
![](https://www.divadelni-noviny.cz/wp-content/uploads/2024/07/john-mayall-bluesbreakers-wife-pamela-1966-460x464.webp)
S první manželkou Pamelou v šatně mezi vystoupeními v The Flamingo Clubu (Wardour Street, Soho) v Londýně v raných hodinách neděle 2. ledna 1966. Foto Ray Weaver
Byl dvakrát ženatý, měl šest dětí /Gaze, Jasona, Red, Bena, Zaka a Samsona – zde/, sedm vnoučat a čtyři pravnoučata. První žena se jmenovala Pamela /rozená Wynn/. S ní žil od padesátých do konce sedmdesátých let a měli spolu čtyři děti.
![](https://www.divadelni-noviny.cz/wp-content/uploads/2024/07/Mayal_Pamela_4-deti-460x453.webp)
S púrvní ženou Pamelou a jeich čtyřmi dětmi Garym (nejstarší, Jasonem, Tracey (adoptovaná) a Benedict. Foto Instagram /zde/
Druhou, o dvacet let mladší chicagskou bluesovou hudebnici Maggie /rozenou Parker/, poznal v roce 1978 jako členku skupiny kytaristy Harveyho Mandela a přibral ji do své skupiny jako zpěvačku, skladatelku a perkusionistku. Vzali se v roce 1982, měli syny Zaka a Samsona a rozvedli se v roce 2011 /více zde, resp. zde/.
![](https://www.divadelni-noviny.cz/wp-content/uploads/2024/07/Mayall_Maggie_son-460x345.jpg)
S druhou ženou Maggie a s jedním z jejich synů. Foto Blues G.R.
Zemřel ve svém domě v Californii.
Oznámení o jeho úmrtí se objevilo včera na jeho webových stránkách/zde/ a na osobním účtu na Instagramu /zde/.
/Pro iDN z více zdrojů zpracoval hul/
Komentáře k článku: Zemřel John Mayall
Přidat komentář
(Nezapomeňte vyplnit položky označené hvězdičkou.)